![](https://www.rad.sik.si/wp-content/uploads/2013/11/meni_ikona.gif)
![ocena ocena](https://www.rad.sik.si/wp-content/uploads/2013/07/stary.png)
![ocena ocena](https://www.rad.sik.si/wp-content/uploads/2013/07/stary.png)
![ocena ocena](https://www.rad.sik.si/wp-content/uploads/2013/07/stary.png)
![ocena ocena](https://www.rad.sik.si/wp-content/uploads/2013/07/stary.png)
![ocena ocena](https://www.rad.sik.si/wp-content/uploads/2013/07/stary.png)
316 strani
spomini
preverite, ali je knjiga prosta (OPAC)
![](https://www.rad.sik.si/wp-content/uploads/2013/12/quotes.jpg)
![](https://www.rad.sik.si/wp-content/uploads/2013/12/quotes2.jpg)
Kljub temu, da Hanneli z družino kasneje odpeljejo v prehodno taborišče Westerbork in čez čas v Bergen-Belsen, beremo spomine, ki so prežeti z upanjem in močjo. V koncentracijskem taborišču Bergen-Belsen v Nemčiji Hanneli spet sreča prijateljico Ano, ki žal malo pred osvoboditvijo (1945) umre za tifusom. V nadaljevanju beremo še o nadaljnji poti Hanneli – srečala se je z gospodom Frankom, Aninim očetom, 1947 se je izselila v Palestino, se izšolala in si ustvarila družino.
”Pogledala sem Gabi, ki je imela šele dobri dve leti in pol. Poznati bi morala le svet lagodnosti in ljubezni, sem pomislila, vsa prestrašena in penasta. Ne pa tega kraja.”